X. Alfonz kasztíliai király
X. Alfonz | |
![]() | |
Kasztíliai király | |
Uralkodási ideje | |
1252. június 1. – 1284. április 4. | |
Koronázása | 1252. június 1. |
Elődje | III. Ferdinánd |
Utódja | IV. Sancho |
Német király | |
Uralkodási ideje | |
1257. április 1.[1] – 1275 nyara[1] | |
Elődje | Vilmos |
Utódja | I. Rudolf |
Életrajzi adatok | |
Uralkodóház | Navarra-ház |
Született |
1221. november 23. Toledo[1] |
Elhunyt |
1284. április 4. (62 évesen) Sevilla[1] |
Nyughelye | sevillai katedrális |
Édesapja | III. Ferdinánd |
Édesanyja | Hohenstauf Erzsébet |
Testvérei |
|
Házastársa | Aragóniai Jolán |
Gyermekei |
Berengária Beatrix Ferdinánd Leonor IV. Sancho Konstancia Péter János Izabella Jolán Jakab |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz X. Alfonz témájú médiaállományokat. |
X. Alfonz vagy Bölcs Alfonz (spanyolul: Alfonso X el Sabio), (1221. november 23.[1] – 1284. április 4.[1]) a Burgundiai-házból származó kasztíliai és leóni király 1252-től haláláig.
Élete[forrásszöveg szerkesztése]
III. (Szent) Ferdinánd (1199–1252) kasztíliai és leóni király fia és utóda, az édesanyja III. Ferdinánd első felesége, a Hohenstaufen–családból származó, Kasztíliában Beatrixnek nevezett Erzsébet (1202–1235) volt, Sváb Fülöp (1177–1208) német-római királynak és Irene Angelinának (1181–1208) a leánya.
Édesapja halála után örökölte a Kasztíliai Királyságot.
Német királlyá választása[forrásszöveg szerkesztése]
1257. április 1-jén II. Arnold trieri érsek – a szász herceg és a brandenburgi őrgróf egyetértésével – választotta meg Frankfurtban Cornwalli Richárd ellenében.[1] Megválasztásában az is közrejátszott, hogy édesanyja a német Hohenstaufen-családból származott.
Alfonz sohasem járt Németországban, ám Richárd halála után követeket küldött a pápához, hogy ismerje el királyságát és tiltsa meg az új választást.[1] Habsburg Rudolf 1273-as trónra emelését követően sem lépett vissza, és végül csak X. Gergely pápa nyomatékos felszólítására mondott le – 1275 nyarán[1] – mind a német királyi címről, mind a sváb hercegségre támasztott igényéről.[1]
Kasztíliai uralkodása[forrásszöveg szerkesztése]
X. Alfonz – édesapjához hasonlóan – rendkívül kiemelkedő uralkodó volt a királyságok történetében. Eredményesen harcolt a mórok ellen: 1262-ben Cádizt foglalta vissza tőlük, 1264-ben Jerez de la Fronterát. Azonban az uralkodó nem csak kiváló hadvezér volt. A nagyon művelt király fejeztette be a kasztíliai törvénygyűjteménynek – az apja által megkezdett – összeállítását, támogatta általában is a jogászok munkáját, és fontosnak tartotta a városok fejlődését. Bőkezűen támogatta a tudományos életet is, az arab nyelvű tudományos munkák lefordítását. A király rangos költő volt, őt tartják a kasztíliai nemzeti irodalom megalapítójának, az udvarában használatos nyelvből alakult ki a modern kasztíliai spanyol nyelv. Bőkezűen támogatta a csillagászatot is. 40 000 aranyat fordított a csillagászat fejlesztésére. A ptolemaioszi bolygótáblázatokat kijavíttatta.
Felesége Aragóniai Jolán (1236–1301) volt, a Barcelonai-házból származó, I. (Hódító) Jakab (1208–1276) aragóniai királynak és második feleségének, Árpád-házi Jolánnak (1236–1301) a lánya.
Halálakor a kisebbik fia, Sancho (1257–1295) lett az utóda – ő IV. Sancho kasztíliai és leóni király –, mert Sancho bátyja, Ferdinánd infáns (Fernando de la Cerda) már 1275-ben meghalt, és bár az infánsnak voltak férfi leszármazottjai is, a trónt Sanchónak sikerült megszereznie.
X. Alfonz volt az első, aki a kasztíliai spanyolt hivatalossá tette, és kiadott műveivel megkezdte annak sztenderdizálását.
Emlékezete[forrásszöveg szerkesztése]
- Emlékét őrzi Móra Ferenc Királyok föld felett és föld alatt című elbeszélése (megjelent a Túl a Palánkon című kötetben).
Jegyzetek[forrásszöveg szerkesztése]
- ↑ a b c d e f g h i j Weiszhár Attila – Weiszhár Balázs: Német királyok, római császárok. Budapest: Mæcenas. 1998. ISBN 963 9025 66 6 , 95. oldal
Források[forrásszöveg szerkesztése]
- Diccionario de historia de España I-III, Madrid, 1968-1969.
- Ludwig Vones: Geschichte der Iberischen Halbinsel im Mittelalter, 711-1480. Reiche – Kronen – Regionen. Sigmaringen. Thorbecke Verlag. 1993.
- Crescencio Gallego Pellitero: Síntesis histórica de los reyes en España (Años 364-1994), Vigo, 1994.
- Britannica Hungarica Világenciklopédia, Budapest, 1994.
Külső hivatkozások[forrásszöveg szerkesztése]
- http://www.homar.org/genealog/
- https://web.archive.org/web/20080202123946/http://www.genealogie-mittelalter.de/
- Alfonso X de Castilla y León, at Cancioneros Musicales Españoles[halott link].
Kapcsolódó szócikkek[forrásszöveg szerkesztése]
Előző uralkodó: III. Ferdinánd |
|
Következő uralkodó: IV. Sancho |
|