Toranj Milad
![]() | |
Osnovni podaci | |
Mjesto | Teheran![]() 35°44′40″N 51°22′30″E / 35.74444°N 51.37500°E |
Vrijeme gradnje | 2000. - 2007. |
Otvorenje | 2008. |
Status gradnje | Operativan |
Arhitekt | ![]() |
Korisnici | |
Namjena | telekomunikacije, nadgledanje, turizam, restoran, konferencije, izložbe |
Graditelj | ![]() |
Tehnički podaci | |
Visina s antenom | 435 m |
Visina s krovom | 315 m |
Po visini na | 6. mjesto u svijetu |
Broj katova | 12 |
Broj dizala | 7 |
Površina | 12.000 m² |
Materijal | beton, čelik, staklo |
Toranj Milad (perz. برج میلاد; Bordž-e Milad, dosl. Narodni toranj), toranj u Teheranu i najviša građevina u Iranu.
Izgrađen je 2007. godine prema projektu iranskog arhitekta dr. M. R. Hafezija[1] kao novi simbol grada. Visinom od 435 m šesti najveći betonski toranj svijeta, nakon Skytreea u Tokiju, Cantona u Guangzhouu, CN Towera u Torontu, Ostankinskog tornja u Moskvi i Bisera Istoka u Šangaju[1].
Toranj ima višestruku namjenu: antena na vrhu služi za prijenos telekomunikacijskog signala, a u glavi tornja od 12 katova smješteni su rotirajući restoran, dvorana za konferencije, panoramska promatračnica za turiste i veliki prostor za umjetničke izložbe okrunjen staklenom kupolom[1].
Trup tornja oktogonalnog je presjeka što je tipično za iransku arhitekturu, a njegova baza s glavom je povezana dizalima prosječne brzine 7 m/s što omogućava transport do vrha u roku od 45 sekundi[1]. Toranj je dio međunarodnog trgovačkog centra koji uključuje IT park, niz konferencijskih dvorana i restorana, te hotel s pet zvjezdica[1].
Veze[uredi - уреди | uredi kôd]
Izvori[uredi - уреди | uredi kôd]
Vanjske veze[uredi - уреди | uredi kôd]
- ((fa))((en))((ar)) Službene stranice Tornja Milad
- Ostali projekti
![]() | U Wikimedijinoj ostavi nalazi se članak na temu: Toranj Milad |
![]() | U Wikimedijinoj ostavi ima još materijala vezanih za: Toranj Milad |
|