Gustav Adolf Fischer
Gustav Adolf Fischer (3. maaliskuuta 1848 Barmen – 11. marraskuuta 1886 Berliini) oli saksalainen tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä.
Fischer oli sotilaslääkäri. 1876 hän liittyi Clemens Denhardtin Itä-Afrikan tutkimusretkelle Sansibariin ja nykyiseen Keniaan. Hän asettui Sansibariin hoitamaan ammattiaan mutta lähti jo seuraavana vuonna tutkimusmatkalle Witumaahan ja eteläisen Oromokansan luo Keniaan. 1878 hän jatkoi matkaansa Wapokomolandiin ja Tanajokea Massaan. Matkan jälkeen hän palasi Sansibariin jatkamaan lääkärintointaan. Hampurin maantieteellisen seuran avustamana hän vieraili Maasaimaassa 1882 ja tunkeutui Paganijoen suulta Naivashajärvelle. Maasait estivät häntä tunkeutumasta pitemmälle.
Fischer palasi Saksaan marraskuussa 1883. 1885 hän osallistui tutkimusmatkailija Wilhelm Junkerin veljen rahoittamalle ja varustamalle retkelle etsimään kadonnutta Junkeria ja hänen matkaseuralaisiaan Emin Pashaa ja Gaetano Casatia, muuta retkikunta joutui palaamaan tyhjin käsin päästyään Victoriajärven rantaan. Hän palasi Sansibariin kesäkuussa 1886 ja matkusti sitten Berliiniin, missä hän kuoli sairastamaansa trooppiseen kuumetautiin.
Fischerin kunniaksi on nimetty useita eläimiä, muun muassa viktoriankaijanen (Agapornis fischeri). Fischer nimesi yhdessä ystävänsä Anton Reichenowin kanssa kenianturakon 1884.
Teoksia[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
- Hän kirjoitti artikkeleita Zeitschrift für Ethnologie-lehteen ja Hampurin maantieteellisen seuran julkaisuun Verhandlungen.
- Mehr Licht im dunkeln Weltteil. Hampuri, 1885.
- Das Masai-Land (1885).